Ovo je bila očeva ideja! Mislim da sam bila jasna u pogledu ovoga.
Otići ćemo na večeru i na piće i onda je vraćam kući.
Bilo je ili to ili večera za obje obitelji, a to ne mogu podnijeti.
Nemam je namjeru ponovno vidjeti, zato se nemojte uzbuđivati!
Ali jesam. Vrlo sam uzbuđena zbog toga, Benjamine.
Zdravo.
Budi oprezna večeras.
Nikad se ne zna kakve trikove je Ben naučio na Istoku.
Živiš kod roditelja, zar ne? - Da.
Znaš li što ćeš raditi? - Ne.
Hoćeš li nastaviti školovanje? - Ne.
Uvijek voziš ovako? - Da.
Sjedi!
Zašto ne gledaš točku?
Ne sviđam ti se iz nekog razloga? - Ne, zašto.
Ne znam.
Propuštaš sjajne efekte.
Kako ti se sviđa?
Možeš li ti to?
Elaine, žao mi je.
Hoćeš li me sad odvesti kući? - Žao mi je što sam te doveo ovamo.
Gdje je auto? - Želim ti nešto reći.
Želim samo ići kući. - Ali, samo da ti kažem nešto?
Što? Ovaj sastanak je ideja mojih roditelja. Natjerali su me.
Baš lijepo što mi to kažeš. Ne, mislim, ja inače nisam ovakav.
Mrzim kad sam ovakav.
Možeš li prestati plakati? - Ne, ne mogu.
Ali, možeš li pokušati? - Ne.
Otkako sam diplomirao, osjećam kao da stalno moram biti grub.
Razumiješ? - Da.
Kao da igram neku igru, ali su pravila besmislena.
Izmislili su ih pogrešni ljudi. - Ne,
Mislim, nitko ih ne izmišlja, čini se kao da se sama izmišljaju.
Možeš li to malo smanjiti?
Hoćeš li ući? - Mogu skuhati kavu. Ne.
Ne želimo probuditi nekoga. - Nećemo.
Uđimo.
Sačekaj. - Nešto nije u redu?
Još je rano.
Mogli bismo još negdje otići.
U redu.
Kuda idemo? - Gdje se nešto može popiti?
Zar ne bismo mogli u hotelu "Taft"? - Što nije u redu?
Ništa? Pitam se imaju li bar? - Hajdemo vidjeti.
Hajdemo vidjeti imaju li ga.
Mislim da nemaju bar ovdje. - Naravno da imaju.
Dobra večer. - Kako ste, gospodine?
Dobra večer, g. Gladstone. - Dobra večer.
Dobra večer, g. Gladstone. - Kako ste večeras?
Hajdemo negdje drugdje. - Ovdje te poznaju? Ne!
Dobra večer, gospodine. - Idemo odavde.
G. Gladstone, kako ste?
Što se događa? - Izgleda da misle da sam g. Gladstone.
Dobra večer, g. Braniff.
Sviđaš mi se, Elaine. - Jako mi se sviđaš.
Vjeruješ li mi?
Vjeruješ li? - Da.
Ti si prva...
Ti si prva koja mi se sviđa, nakon mnogo vremena.
Prva osoba koju mogu podnijeti.
Moj život je potpuno promašen.
Ništa.
Oprosti. - Odvest ću te kući.
Viđaš li nekoga?
Oprosti. - To me se ne tiče.
Dogodilo se samo od sebe.
Samo još jedna stvar koja mi se dogodila.
Možeš li me razumjeti?
Je li udana?
Da.
Ima li obitelj? - Da. Muža i sina.
Jesu li saznali? - Ne.
A sad je gotovo?
Da.
Drago mi je.
Da se vidimo sutra? - U redu.
Preko dana? Da se provozamo ili nešto slično. U redu.
Zaista želiš? - Da.
Ja želim samo ako i ti želiš. - Želim. Stvarno?
Benjamine, stvarno želim.
Vozi!
Elaine i ja imamo dogovor. - Idemo se provozati.
Učini kako sam rekla!
Čini mi se... - Slušaj me pažljivo.
Ne smiješ više viđati Elaine. - To je naređenje. Jasno?
Mogu učiniti stvari vrlo neugodnima. Kako?
Kako bih udaljila Elaine od tebe, spremna sam joj sve reći.
Ne vjerujem.
Bolje bi ti bilo da vjeruješ.
Ne biste to učinili.
Probaj me.
Benjamine? Dolazim gore! - Još nisam obučena. Benjamine!
Preskoči ogradu u dvorištu. - Čekam te na uglu. Obuj se.
Što to radiš? - Moram ti nešto reći.
Ona žena, starija žena o kojoj sam ti pričao.
Ona? Da. To nije bilo koja žena. - Što mi to govoriš?
Reci mi o čemu se radi?
O, ne.
O, Bože!
Gubi se! Ne plači. - Van!
Zbogom, Benjamine.
Što kažeš?
Oženit ću Elaine Robinson.
Što se događa?
Ben kaže da će se on i Elaine vjenčati.
Ne mogu vjerovati! Tako kaže. - Danas idem na Berkeley.
Ovo je tako uzbudljivo.
Pozovi Robinsonove. Moramo ovo proslaviti. Bolje da sačekate.
Zar oni ne znaju? Ne. - Kad si to odlučio?
Prije jedan sat. Sačekaj malo. - Razgovarao si s Elaine jutros?
Ne. Ona ne zna za to. - Ideš na Berkeley?
Ne. Ne zna da ćemo se vjenčati. - Kad ste razgovarali o tome?
Nismo. - Niste?
Ta ideja djeluje pomalo nepromišljeno.
Ne, naprotiv. Vrlo je smišljeno. - To je moja odluka.
A kako znaš da i ona to želi? - Ne znam. Ja joj se čak i ne sviđam.
Student? Ne baš. - Što ste rekli? Ne baš.
Pa što ste onda? - Ja sam... u prolazu.
Volim znati tko mi živi u kući i što rade moji momci.
Ja ne radim ništa posebno.
U posjeti sam.
Oduvijek sam želio vidjeti Berkeley.
Da niste jedan od onih stranih provokatora? Njih mrzim.
To neću tolerirati.
Kakva slučajnost!
Baš sam se pitao kuda ćeš? - Imam sastanak.
Gdje?
Gdje se sastaješ s tom osobom? - U zoološkom vrtu. Tamo?
Je li dobar?
Ne znam. Nisam još bila. - Nisam ni ja.
Mogao bih poći s tobom.
Je li to on? - Ne.
Gdje je rekao da ćete se naći? Čini mi se, pored kaveza s majmunima.
Što radiš ovdje?
Na Berkeleyu? Imam finu sobu, idem na predavanja...
Ali ti nisi upisan! - Znam, ali samo sjedim.
Ti si... ne znam što da kažem. - Možda da razgovaramo o tome?
Stvarno nevjerojatno!
Evo ga, dolazi. Tko? - Mislim da je to on.
Stvarno dobro hoda.
Kasnim? Oprosti. Mislili smo da smo se dogovorili kod kaveza za majmune.
Benjamin Braddock. Carl Smith. - Ben je došao sa mnom autobusom.
Drago mi što smo se upoznali, Ben. - I meni, Carl.
Tko je? Samo jedno pitanje, a onda idem. Uđi. Ne.
Zašto si ovdje? Zato što jesam. - Jer sam ja ovdje?
Što misliš? Ja mislim da je zato. - Rekoh, mislim da si zato ovdje.
U redu, onda jesam! Želim da odeš. - Volim te!
Zar ti sve mrziš? Kako si mogao silovati moju majku? Što?
Kako itko može takvo nešto učiniti? - Reci mi što ti je rekla. Zašto?
Jer to nije istina. - Reci mi.
Rekla je da je pila, da si je čekao na parkingu,
da je bila suviše pijana na vozi i da si joj uzeo sobu.
I što onda? Popeo si se s njom i silovao si je.
Nije istina. Moji roditelji su radili zabavu. Ja sam je odvezao kući...
Ne želim slušati! - Popeli smo se kako bismo vidjeli tvoj portret.
Ona se skinula! - Ona je moja majka!
Odjednom je bila gola! - Tišina...!
Dobar dan, g. McCleery. - Tko je vikao?
Sve je u redu. - Vikanje nije u redu.
To je samo moj gost. - Ali sad je sve u redu.
Što si joj učinio? Bila je uznemirena i vikala je, sad je sve u redu.
Da zovem policiju?
Sačekajte malo. - Gledajte, eno je, pije vodu.
Nema potrebe za policijom.
U redu je momci, natrag u sobe. - Hajde.
Ovo se neće ponoviti.
Zar ne, Braddock? - Neće, gospodine.
Želim da odeš odavde. - Kako to mislite? Da odeš!
Zašto? - Zato što mi se ne sviđaš.
Oprosti što sam vikala.
Što si mislio da će se dogoditi s nama kad si dolazio ovamo?
Ne želim pričati. Oprosti, ali mislim da ću sad ovo raditi.
Mogu li sjediti ovdje dok se pakiraš? - Ako želiš.
Što ćeš sad raditi?
Ne znam.
Ideš li kući? - Ne.
Kuda ćeš ići?
Prestani me to pitati.
Ne želim da odeš.
Ne razumijem.
Ne želim da odeš bilo kamo...
...dok ne smisliš dobar plan. - Zbogom.
Što se događa? Benjamine. - Što?
Hoćeš li me poljubiti?
Hoćeš li se udati za mene?
Nećeš? - Ne znam.
Ali, možda hoćeš?
Možda.
Tako znači? - Možda ćeš se udati za mene?
Da.
Kada?
Ne znam.
Sutra? Ne želim navaljivati, ali... Ne znam.
Ne znam što se događa.
Zbunjena si?
Nemoj biti zbunjena. - Vjenčat ćemo se.
Ne vidim kako možemo.
Možemo.
Moram sad ići.
Jesi li ozbiljno mislila?
Razmislit ću. Stvarno? - Da.
Blagi Bože!
Sutra ćemo testirati krv. - A možemo i danas.
Nisam rekla da ću se udati za tebe.
Slučajno imam krštenicu kod sebe. - Gdje je tvoja?
Mislim da nam ne bi uspjelo. - Zašto ne bi?
Zašto ne bi? - Ja mislim da ne bi uspjelo.
Možemo li se testirati sutra?
Zašto me jednostavno ne odvučeš ako me toliko želiš oženiti?
Dobro, hoću. Čim se testiramo. - Moram najprije vidjeti Carla.
Kojeg Carla?
Carla Smitha! Dugo ga poznajem. - Onaj iz ZOO vrta?
Zašto ga moraš vidjeti? Rekla sam mu da ću se možda udati za njega.
Što?
Kako je to izveo? Je li kleknuo? - Nadam se da nije.
Nije. - Što je rekao? Zanima me.
Rekao je da misli da smo dobar tim. O, ne! To je rekao?
Gdje je to rekao?
Volio bih znati gdje se to dogodilo?
Nije valjda u njegovom autu?
Laku noć.
Vjenčavamo li se sutra?
Ne.
A prekosutra?
Ne znam. - Možda hoćemo, a možda nećemo.
Da mi pokušaš objasniti zašto si to učinio?
G. Robinson?
Imaš li nešto protiv mene? Ja sam ti toliko mrzak? Ne.
Jesam li rekao nešto pogrešno ili samo prezireš ono što ja predstavljam?
Nema to veze s vama, gospodine. - Ima to mnogo toga sa mnom!
Civilizirani smo. Trebamo li prijetiti jedan drugom? Ja ne prijetim.
Hoćeš li skloniti šaku?
Hvala. Vidim ja u mraku, ovdje sam već neko vrijeme.
Pokušavam vam reći da nemam ništa protiv vas. Zaista.
Ali me i ne poštuješ, zar ne?
Ne, gospodine. Što? - Ne, gospodine.
Ne viči na mene. Možda nisam mlad kao ti, ali još uvijek dobro čujem.
Sačekaj da završim!
Moraš znati da se uskoro razvodim.
Ali zašto? - Zašto?
Ono što se dogodilo između mene i gospođe Robinson nije ništa!
Nije ništa značilo. - Kao da smo se rukovali.
To ne govori mnogo o mojoj ženi. - Niste razumjeli. Izgleda da nisam.
Suština je da ja ne volim vašu ženu. - Ja volim vašu kćer, gospodine.
Slušaj dobro: ne znam mogu li još rasuđivati, a mislim da mogu.
Strpat ću te iza rešetaka ako još samo jednom pogledaš moju kćer.
Pobrinuo sam se da ne možeš doprijeti do nje.
Dalje od mene Ben! - Otvoreno ti kažem.
Kad je Elaine u pitanju, izbaci je iz glave!
Jasno?
To je sve. - Oprosti ako se ne rukujem s tobom!
Ti si smeće! - Ti si ološ!
Ti si poremećen!
Imate li sitnoga za telefon? - Hoću da se iseliš odavde!
Dat ću vam 10 dolara za 10 centi. - Dat ću vam 20 dolara.
Hoćete li mi dopustiti da telefoniram? - Pozvat ću policiju.
Mogu li najprije telefonirati? - Gubi se odavde!
Elaine Robinson je napustila školu.
Njena cimerica silazi s porukom za vas.
Dragi Benjamine, molim te oprosti, jer ovako je najbolje za tebe.
Moj otac je vrlo ljut. Volim te, ali ne bi nam uspjelo.
Zdravo, Benjamine.
Gdje je ona? - Policiju, molim.
Samo trenutak, Ben. Imate li ophodnju blizu ulice Glenview, 1200?
Dobro. Imamo provalnika. - Pitat ću ga. Jesi li naoružan?
Mislim da nije.
Gdje je ona? Sve je pod kontrolom. - Piće prije nego što kreneš?
Ne možete me spriječiti da je vidim. - Naći ću je.
Ne možeš doći na vjenčanje. - Sve je već isplanirano.
Što ste joj učinili?
Čini mi se da ipak nemaš vremena za piće.
Naći ću je. - Ne bih rekla.
Dakle, momci...
Zna li netko gdje je Carl Smith? - Otišao je sinoć, ženi se.
Vjerojatno pod prijetnjom!
Gdje se ženi? - Trebao bih biti tamo.
Zašto ne pitaš Cartera.
Gdje ga mogu naći?
Hej, Cartere?
Gdje se ženi Kralj Zavodnika? - U Santa Barbari.
Znate li gdje u Santa Barbari. - Trebao bih biti tamo.
Gdje u Santa Barbari? Ne znam. - Možda u očevoj kući.
Ili na odjelu u rodilištu!
Ideš na vjenčanje? - Reci mu da mi sačuva komad...
...svadbene torte!
Mogu li telefonirati? - Da.
657-2036. Halo, tko je to? - Služba Dr. Smitha.
Je li doktor u blizini? - Oprostite, doktor ne može...
Gdje je? Na vjenčanju njegovog sina. Ali vjerojatno je već gotovo.
Ja sam doktorov brat, velečasni Smith. - Trebao bih obaviti ceremoniju.
Upravo sam stigao iz Portlanda i zaboravio sam u kojoj crkvi je vjenčanje.
Nisam sigurna, možda u Prvoj Prezbiterijanskoj, u ulici Allan. Hvala.
Gdje se nalazi ulica Allan?
Šest blokova ravno i tri lijevo.
Treba li vam goriva, Oče?
O, Bože, ne!
Tko je to? - Što to radi?
Ja ću to srediti. - Zakasnio je.
Moramo ga zaustaviti.
Ništarijo!
Kasno je! - Ne za mene!